New York už není exotickou destinací a všemožné plakáty se nás snaží nalákat na levné letenky do této americké metropole. Já jsem New York navštívil na 4 dny a během nich si prohlédl některé z nejvyhlášenějších turistických lákadel. Nezajímal jsem se však o nakupování, což, jak někteří tvrdí, je hlavní důvod k návštěvě.

Doprava, letiště JFK

V New Yorku jsem přistál pozdě večer na letiště JFK. Co se týče přehlednosti, Ruzyně i Amsterdamský Schiphol podle mého názoru vyhrávají. Asi se očekává, že po příletu Vás buď někdo vyzvedne, nebo si vezmete taxi. Taxi není můj styl, takže jsem se přirozeně zajímal o veřejnou dopravu. Z terminálu existuje jakýsi tubus, kterým se lze dostat k letištnímu vlaku (AirTrain). Nejspíš ale dopadnete jako já a budete se s kufrem kodrcat přes silnici až tam snad nakonec trefíte. JFK je velké letiště a má 8 terminálů, takže se nelekněte, že Vás přes ně AirTrain povozí. Jízdenka do města (na metro) stojí 5$. Pak si musíte koupit lístek na metro.

Tady jsem po zralé úvaze investoval do 7-denní jízdenky za 29$. Jedna samostatná jízda Vás vyjde na 2.25$, takže hodně záleží jaké máte plány.

Na metro jsem nastoupil na trase J ve stanici Jamaica. Velmi rychle si uvědomíte, jak je pražské metro krásné, čisté a hlavně budí pocit bezpečí. To bezpečí samozřejmě myslím relativně k New Yorskému zážitku. Krysy, odpadky, kapající až crčící voda ze stropů, louže a bahno v kolejišti, podivné lidské existence, to vše patří k New Yorskému metru. Že je silně nepřehledné, chodby úzké a často velmi spletité a dlouhé.

Dojem ze spolucestujících v soupravě lze asi přičítat pozdní hodině, nicméně přítomnost dětí v doprovodu těchto lidí působila silně nepatřičně. Mimochodem, většina pasažéru byla opravdu hodně obézních.

Pár základních informací, o dopravě a k orientaci

Jenom – po New Yorku se lidé obvykle přepravují taxikem, metrem či autobusy. Taxi jsem nepoužil, ceny tedy nepovím. Autobusy jsou strašně pomalé, buď jděte pěšky, nebo raději na metro. Metro je poměrně dobře použitelné, člověk však musí mít trochu psychické odolnosti, viz předchozí odstavec. Vstup do metra nebývá nijak obrovský, mě osobně často připadal spíš jak schody do hospody. Takže ikdyž se spletete, nic se nestane :-). Několik linek metra často jezdí po stejné koleji, vždy se tedy dívejte, k jaké lince vaše souprava patří. Pokud se ztrácíte a potřebujete se zeptat, doporučuji se spíše obracet na policii či zaměstnance metra, pokud jsou někde v dosahu.

Pro orientaci je vhodné si pamatovat, že ulice jsou na sebe zhruba kolmé a tvoří jakousi mřížku. Ulice orientované ze severu k jihu se označují jako Avenue, ty východo-západní pak jako Street. Často se zkráceně píše jen číslo a Av nebo St. U ulic se ještě používá označení West a East, podle části ostrova. Tímto předělem mezi East a West je 5 Avenue, která z východu prochází kolem Central Parku. Při výuce angličtiny se uvádí, že toto úžasné geometrické schéma narušuje Broadway, která jde na šikmo. Tuto informaci bych ještě doplnil – toto schéma neplatí v Dolním Manhattanu (to jest jižní část ostrova).

Pokud tedy sledujete seriály typu Gossip Girl, Upper East Side hledejte na východ od 5 Avenue a severně zhruba od E 70th St. Upper East Side je opravdu jinačí než zbytek Manhattanu. Mnohem více vypadá jako místo, kde byste chtěli bydlet. Je tu celkem zeleň, klid a žádné podezřele vypadající existence. To je pravděpodobně vykoupeno astronomicky vysokými nájmy.

Ubytování, hotel Sun Bright

Bydlel jsem na dolním Manhattanu, v China Town v hotelu Sun Bright na Hester street. Hotel jsem si zarezervoval přes web, což jsem opravdu neměl dělat. Varování všem cestovatelům! Rezervace samozřejmě vyžaduje údaje k platební kartě. Po návratu do ČR mi začal kdosi z blízkého okolí New Yorku luxovat účet platbami kartou v e-shopech. Peníze jsem sice dostal od banky na zpět, ale rozhodně ne bez problémů. Dotyčnou kartu jsem předtím nikde čtvrt roku nepoužil, takže vím na sto procent, že mě okradl právě někdo spojený s tímto hotelem nebo jejich webem. Nerezervujte si to přes web, okradou Vás nejspíš taky!

Hotel samotný byl pěkně hnusný. Platil jsem pravda „pouhých“ cca 50$ za noc, ale v ČR by takovou špeluňku musely úřady zavřít. Turisté a cizinci bydlí v patře 5. Patra 1 a 2 nejspíš nikdy neuvidíte, protože samotná recepce je ve druhém patře, kam vedou přímé schody. Z čehož plyne, že si kufr musíte pěkně vystěhovat, výtah tu nehledejte. Samotná recepce je ještě fajn a recepčního bych bez rozpaků označil za sympatického a nápomocného. Postup do 5 patra byl ovšem … zážitkem. Hotel smrdí, v patrech 3 a 4 bydlí nějací bezdomovci, povalují se zde misky s vodou pro kočky a vůbec bych doporučil přidat do kroku, než Vás někdo odbaví. Patro pět je alespoň osvětlené a zamykatelné. V čem ale budete bydlet?

Inu, představte si velikou prázdnou místnost. Pak v ní udělejte dřevěnou ohrádku tak, aby zbyly průchody u stěn. Tuto ohrádku rozdělte přepážkami do minimístnůstek (o velikosti jedné a půl postele – ta půlka navíc je tam pro průchod, stojací miniskříň a váš kufr a bundu). Do místnůstek se pochopitelně leze z obvodu. Nebojte se, i na větrání pomysleli. Ohrádka nesahá až ke stropu místnosti, je pod ní asi půl metru mezera. A bylo myšleno i na bezpečnost – celý vršek je překlenut pletivem jak z králíkárny, které je shora přibité a překládané dřevěnými latěmi. Turistický kotec, levné bydlení na Manhattanu.

V jakémsi turistickém fóru psal německý turista, že „je to dost dobré, pokud nejste zmlsalí“. Měl pravdu, mezi turisty zde panuje vcelku dobrá nálada (protože je asi ještě nikdo neokradl) a vlastně vám zde nic neschází. Zabil jsem jen jednoho švába a ve společných sprchách lezli nějaké bílé muňky jen v odpadech. Na postel dostanete čisté povlečení a dokonce je v ceně i jakýsi kartáček na konstatní počet použití.

China Town

Jak jsem již řekl, bydlel jsem v čínské čtvrti (China Town). Nechápu to halo okolo těchto čtvrtí, viděl jsem je v San Franciscu a v New Yorku a v obou případech je to spíš obrázek bídy a vystranění obyvatel asijského původu. Samozřejmě tito lidé s sebou přinesli i kulturu a různé zboží (především potraviny), které průzkumníka a objevitele okouzlují, když touto životem tepající čtvrtí prochází. Jsa tohoto fenoménu již poněkud nabažen, z těchto čtvrtí spíše prchám.

Od jednoho čínského kolegy jsem se dozvěděl, že většina rodilých Číňanů, kteří se do těchto čtvrtí vydá, je zklamaná. Pro ně jsou tyto čtvrti symbolem „toho lepšího života“, za kterým se odcházelo z jejich vlasti. A jak se ukazuje, žádné velké zlepšení je zde nepotkalo.

Ale přiznám se, v místních obchůdcích s potravinami se lze poměrně levně zazásobit proviantem na celý den.

Dolní Manhattan, Socha Svobody, Ellis Island

Z čínské čtvrti se poměrně rychle vymotáte směrem do finančnického centra New Yorku. Tady uvidíte ty správné mrakodrapy, budovu soudu, Wall Street, Ground Zero (kde stávala dvojčata – Twins – než do nich vrazila letadla) a také se odtud vyráží směrem Socha Svobody a Ellis Island.

Spoustu času zabere čekání ve frontě na loďku. Na tenhle výlet si nechte minimálně 4 hodiny, já tím strávil celý den. Fronta je tak pomalá, protože budete procházet kontrolou a skenerem jako na letišti. Bezpečnost se bere v USA velmi vážně. Na loďce se pak s davem turistů budete rozhlížet, jestli máte dřív fotit Manhattan nebo Sochu Svobody.

Samotná socha stojí na Liberty Island a je již poměrně okoukaná a známá. Zajímavé jsou však informace, které se lze dozvědět například z audioprůvodce, který si na Liberty Island můžete zapůjčit. Českého audioprůvodce nečekejte. Našinec musí umět anglicky, což ale v New Yorku asi není takové překvapení. Já, zvědavý a důkladný turista, jsem si poslechl všechno a strávil zde skoro dvě hodiny. Socha Svobody byla záměrně umístěna tak, aby byla tím prvním, co (evropští) imigranti z lodě uviděli. Musíte si uvědomit, že v dobách, kdy sem takto evropané proudili, měli prakticky nulovou představu, co je zde čeká. Svoboda a naděje byla často opravdu to jediné, co měli.

Další loď Vás zaveze na Ellis Island. Zde byla jakási karanténa třídění imigrantů. Kdo měl nějakou ošklivou nemoc, nebo papíry v nepořádku (například byl kriminálník), byl vrácen. Vyléčitelně nemocní si zde pobyli dokud se jejich stav nezlepšil. Asi to nebyla žádná sranda, mnoho rodin se zde roztrhalo a pak náročně, pokud se podařilo, zase dávalo dohromady. Muzeum je opravdu velké a opět zde lze strávit hodně času. Z Ellis Islandu Vás pak další loď zaveze na pevninu, tedy… Manhattanský ostrov.

Chtěl jsem se podívat na Ground Zero. Jak se ukázalo, jedná se o tak ostře sledované zbořeniště, že si musíte zařídit vstup předem. Nechápejte mě špatně, rozhodně nechci zlehčovat události s tímto místem spojené, ale před návštěvou 9/11 Memorial si rozhodně dobře nastudujte, co Vás čeká. Budete muset mít Visitors Pass a průkaz s fotografií a jménem, aby bylo jisté, že nejste nějaký ničema. Celá tato zóna je obehnána vysokým dřevěným hrazením, takže z ulice nic neuvidíte. Tedy, já něco viděl, ale to proto, že to hrazení byl šlendrián a byly v něm škvíry. Je tam jáma. Osobně si myslím, že tam není nic k vidění.

Broadway, Time Square, 7th Avenue, Rockefeller center a další

V těchto místech New York doopravdy žije. Tady uspokojíte svoje nákupní choutky, svojí potřebu jít do divadla, či jen touho sledovat bohatství tyčící se až do oblak… Zajímavé bylo zde objevit velkou náborovou reklamu armády USA. Také si jistě všimnete davů lidí zápasících o lístek na divadelní představení.

Říká se, že turista v New Yorku se pozná tak, že kouká nahoru. Takže se občas taky podívejte dolů, obzvláště směr kabelka a peněženka.

Rockefeller center je dvoranou moderní architektury, stačí chodit kolem a fotit. Jeden by řekl, že se ani nemusíte moc rozmýšlet, kam ten foťák namířit. Tato národní historická památka američanů je největším komplexem budov v soukromém vlastnictví a rozkládá se na 8.8 hektarech.

Poblíž naleznete i římskokatolickou katedrálu svatého Patrika. Podobných staveb v severní americe již mnoho nenajdete, takže ač jste možná zmlsalí evropskými katedrálami, jistě tuto neopomeňte. Její základní kámen byl položen roku 1858.

Metropolitní muzeum umění a Guggenheimovo muzeum moderního umění

New Yorské Metropolitan museum of Art je největší muzeum umění v USA. Sídlí na rohu 5. Avenue a ulice E 82nd, přímo sousedí s Central Parkem. Vstup je zdarma a pokud máte celý den volný a dlouhou výdrž, klidně tu lze celý den strávit. Muzeum má rozsáhlé kolekce umění snad ze všech dob a koutů světa. Mimo jiné zde naleznete expozice antického, egyptského, asijského i islámského umění.

Co si však jistě nenechte ujít, jsou instalace dobových interiérů, které ukazují jak žily různí obyvatelé v New Yorku v průběhu jeho historie. Rozhodně se zde nezapře vliv Evropy, v které nakonec většina tehdejších obyvatel měla svůj původ.

Pro milovníka umění je zajímavá i návštěva Guggenheimova muzea. Naleznete ho o pár ulic výše než Metropolitní muzeum, a sice na 5 Avenue mezi 88. a 89. ulicí. V Guggenheimově muzeu se platí vstupné, zhruba 15$. I kdyby v budově nebyla žádná výstava, budova samotná je architektonicky zajímavá. Expozicí je zde však dostatek, zejména moderního umění. Leckdo se nad moderním uměním ošklíbne, ale vězte, že pokud vás nějaká expozice nezaujme, jistě naleznete něco jiného. V době mé návštěvy zde byl například i Kandinský, Warhol a i díla mistrů jako Gauguin či Gogh.

Válečná loď Interpid

Na západním pobřeží Manhattanu na úrovni 46. ulice kotví letadlová loď Interpid, která sloužila hlavně během druhé světové války. Naleznete zde i další stroje, například ponorku USS Growler a nově i raketoplán Enterprise. Ten jsem bohužel nezastihl.

Po zaplacení vstupu si můžete volně procházet po všech zpřístupněných prostorách. Návštěvníci mohou vstoupit i do ponorky a dopřát si trochu námořnické klaustrofobie. Interpid samotný Vás nejspíše překvapí svou ohromnou velikostí, z venku i uvnitř. Projít se můžete po nejvyšší palubě, kde stojí spousta vojenských letadel. Nahlédnout můžete i do kontrolní věže a zkusit si jaký výhled má kapitán letadlové lodě. Uvnitř lodi naleznete i výstavu techniky pro lety do vesmíru. Interpid po 2. světové válce totiž vyzvedával návratové moduly kosmonautů, výstava tedy k lodi neodmyslitelně patří. Jistě Vás pobaví i interaktivní část výstavy, kde si můžete zkusit plnit úkoly astronauta, ale víc už neprozradím.

Pro návštěvu Intrepid Sea, Air & Space Museum si vyhraďte několik hodin času. Obzvláště, pokud zde budete s dětmi. Výstava je přístupná a zajímavá pro všechny věkové kategorie i pohlaví, dokonce existuje venkovní výtah pro pohyb mezi palubami. Osobně mě toto muzeum nadchlo mnohem více než exkurze k Soše Svobody.

[Ukázat jako slideshow]

12►